TOLKIEN: DINCOLO DE POVESTE
SOMME, FRANtA PRIMUL RĂZBOI MONDIAL
Domnule, unde vă duceti?
Mai încolo, să găsesc un prieten.
Dacă nu mă întorc, stii unde să-mi trimiti lucrurile.
Stati...
Domnule, stati!
Dle Tolkien!
Domnule, nu faceti asta! Aveti nevoie de odihnă.
Nu, mă simt bine.
Întoarce-te la baracă si asteaptă-mă acolo.
Chiar trebuie să vă întindeti.
Doctorul a spus că febra se poate agrava. Nu cred...
Hodges, rămâi aici! ti-o ordon.
Acoperiti-vă fata! La pământ!
Apa aia era rece.
Trebuie să vă încălziti.
Drumul până în prima linie e lung.
Nu cred că va fi o noapte blândă.
SAREHOLE MILL, ANGLIA
- Luptati! - Dar sunt atât de multi!
Avem nevoie de întăriri.
Capturati steagul!
Am luat steagul!
Opriti-i! Ne scapă.
Unde e Tolkien?
- Unde e? - Tolkien!
M-am rugat pentru un catâr puternic, care să care cutiile si, iată,
rugăciunile mi-au fost ascultate.
Unde mergem?
La Birmingham. Du-te si fă-ti bagajul!
- De ce? - Pentru că asa spun eu.
Pentru că părintele Francis ne-a găsit camere.
A fost foarte generos.
Caută o cutie si strânge-ti lucrurile.
Nu vreau să merg la Birmingham.
Fiti atenti amândoi!
Noi...
Vino încoace, Hilary!
Băieti, ne asteaptă vremuri grele,
avem noroc că ne bucurăm de sprijinul bisericii.
Cum tatăl vostru nu mai e...
Ronald.
Ronald!
"Ubi bene ibi patria." Îti amintesti, dragul meu?
Acasă e acolo unde esti fericit.
O să ne găsim locul nostru, iubirea mea.
Ia toate amintirile astea în suflet.
Închide-le bine si vor rămâne acolo vesnic. Îti promit.
Băieti, ascultati-mă!
Știti ce înseamnă paupertatea?
Situatia în care ne aflăm noi acum?
Când eram micută, asa începeau toate romanele.
O familie de oameni buni si curajosi
ajungeau brusc într-o situatie de paupertate.
Și cum scăpau?
Descoperind o comoară colosală.
Sau căsătorindu-se cu un om bogat.
Eu nu mă însor cu nimeni.
Atunci trebuie să ne bazăm pe comoară.
Dar oamenii nu găsesc comori în realitate, mamă.
Nu pot să te păcălesc, John Ronald, nu?
Să spunem că există comori
si comori.
Și s-o lăsăm asa.
Să începem, Ronald!
Pământul începu să tremure din cauza greutătii dragonului
care se târa spre apă,
iar un nor de venin zbura în fata lui,
în timp ce fornăia si răgea!
Dar Sigurd asteptă ca dragonul să treacă peste groapă,
apoi îi înfipse săgeata sub umărul stâng,
direct în inimă!
Dragonul lovi cu coada, spărgând bolovani
si doborând copaci în jurul său.
Apoi spuse, cu ultima răsuflare:
"Oricine m-ar fi ucis,"
"aurul acesta va fi nenorocirea ta si a tuturor celor care pun mâna pe el."
Sigurd răspunse:
"Nu mă voi atinge de el,"
"dacă pierderea lui îmi va aduce nemurirea."
"Dar toti oamenii mor,"
"iar cei curajosi nu lasă moartea să-i îndepărteze de ce-si doresc."
Știi cât de penibil pari?
Serios? În latină sunt si mai amuzant.
Știi ce înseamnă? Un neg mărunt.
Nu.
Acum vorbesti ca un păun beat, prostule!
Bună, mamă! Mi-ai luat timbrele?
Bună, mamă!
Unde le-ai pus?
Domnule?
Va trebui să merg mai departe.
Gaz otrăvitor, domnule!
Abia astept să-i văd pe băieti.
Băieti, am avut dreptate.
E o fiară gigantică, cu picioare uriase, acoperite de solzi,
cu colti enormi, cum n-am mai văzut.
Roade din ceea ce presupun
că e femurul unui băietel.
Pe de altă parte, aveti tort acolo.
King Edward's? E o scoală foarte bună.
Și ei sunt băieti foarte inteligenti, dnă Faulkner.
Foarte sârguinciosi.
La sosirea din Africa, mama lor i-a educat acasă,
iar acum vorbesc mai multe limbi.
Da, dar pe plan social.
Băietii dv. se vor găsi între cele mai bune familii din Birmingham.
Cu sigurantă e o mare diferentă fată de Africa.
Au trăit în Anglia
mult mai mult decât în Bloemfontein.
Nu-i asa, băieti?
Da, rareori ne mai luăm sulitele cu noi.
A fost greu să le găsiti un cămin, nu?
Au avut vreo două case temporare.
Au nevoie de influenta civilizatoare
a unui mediu stabil si rafinat.
Ca al dv., dnă Faulkner.
Defectul meu
e că sunt prea generoasă cu tinerii mei locatari.
Mă atasez prea mult de ei.
Edit, altă orfană, e ca propria mea fiică.
Ridică-te, noule sosit!
Tol-Kine.
Se pronuntă Keen, domnule.
- Poftim? - Se pronuntă Tolkeen.
Nu Tol-Kine. Scuze.
Stai jos!
Cum suntem atât de pretentiosi cu pronuntiile în dimineata asta,
să scoatem cărtile de Chaucer.
Dl Tol-Keen va încerca să tină pasul cu noi.
Mackintosh, începe!
Pentru numele lui Dumnezeu! Goodson-tomas.
Wiseman.
Dle Tol-Keen.
Pasează-i lui Tolkien. În extremă.
Tâmpitule!
Nu vorbi! Nu scoate o vorbă!
Dacă mă întreabă ceva?
N-o va face.
Nu e interesat de tine.
Intră!
Credeti că n-am nimic mai bun de făcut
decât să vă rezolv gâlcevile?
Nu, domnule. Nu cred asta.
Relatiile din scoală sunt temelia educatiei.
Nu asta spunem la King Edward's?
Dle director, cu tot respectul, eu si Gilson doar jucam rugby.
Un pic cam brutal, recunosc, dar...
Bărbatii trebuie să fie camarazi. Indiferent de unde provin.
De la cel mai nobil,
la cel mai mărunt.
- Dumneata si domnul... - Tolkien.
... veti arăta asta întregii scoli.
Veti face totul împreună întreg trimestrul.
- Dar... - Totul!
Am înteles.
- Ne-a făcut vasali. - Nu e cam mult?
E un standard imposibil. Scopul său e umilirea mea.
- Nu mă umileste si pe mine? - Tu esti irelevant.
- De ce tot spui asta? - Pentru că asa e.
Nu. Poate că nu provin dintr-o familie nobilă...
Nu e asta! Esti irelevant pentru director.
- Și tu nu? - Nu.
Pentru că esti deosebit.
Pentru că sunt fiul lui.
Nu te opri, Edit!
- Christopher, dragule! - Gilson.
Christopher, nu te misca!
- Gilson, nu fi absurd! - Christopher. Ia loc!
- Termină! - Chris, stai jos!
Suntem într-o bibliotecă. Stai jos, Christopher!
Ce e?
Mergem să luăm un ceai.
- Și? - Și...
Cum trebuie să facem totul împreună...
Eu rămân aici, multumesc.
Cum vrei.
Nu a vrut să vină.
Robert voia să spună
că, după explicatiile prietenilor,
a înteles că pedeapsa e din vina lui,
nu a ta,
asa că ar vrea să se revanseze invitându-te la ceai.
Ar trebui să fii flatat.
Inteligenta ta l-a enervat.
Te-ar enerva si pe tine, dacă ai avea un tată ca al lui Gilson.
Dacă e un singur băiat care are note mai mari decât el...
Nu e o scuză, dar...
Haide!
E mai distractiv decât să stai printre niste cărti vechi.
Îmi plac cărtile.
Și nouă.
Geoffrey Bache Smit.
John Ronald Reuel Tolkien.
- Domnilor, am o idee. - Tolkien.
Gânditi-vă că intrati la Barrow's Stores
si mă găsiti păzind usa cu un băt foarte mare...
Unde vrei să ajungi?
Și spun că nu e nevoie să mâncati prăjiturile. Le-am mâncat eu.
Am mâncat atâtea că mi s-a făcut rău...
Asta e natura autoritătii parentale.
"Am făcut-o eu, am hotărât că e rău."
"Acum o să te împiedic pe tine s-o faci."
- Prăjiturile reprezintă... - Tot.
- Tot ce e bun. - Exact.
Tolkien, aici e Barrow's.
Regatul nostru, unde au cel mai bun ceai din oras.
- Încă un ibric de ceai? - Multumesc.
Ce costă mai putin de un siling?
Dar nu pâine prăjită.
- Gogosile sunt patru peni. - Bine. O gogoasă.
- Și trei furculite. - Patru.
- Și bătul? - Bătul?
Tata e exemplul ideal.
Se pricepe la muzică. O adoră.
Mare parte din tinerete
a studiat muzica si a compus.
Christopher a publicat mai multe piese muzicale.
Nu mai multe, una singură.
Dă-mi zahărul!
Dar, când e vorba să-mi doresc o carieră de compozitor...
Nu. "Visurile muzicale sunt o fantezie."
"Vei face ce am făcut si eu. Le vei lăsa deoparte."
Și când intervine bătul?
Bătul era o metaforă, încetează!
Și mama e la fel.
Ea apreciază poezia. O adoră.
Dar refuză s-o ia în calcul drept o posibilă carieră.
Mă vede doar ca avocat sau contabil.
Ea are un băt?
Mă duc afară si-ti aduc un băt. E bine asa?
Multumesc.
Măcar voi puteti discuta cu părintii.
Dacă as îndrăzni să spun că vreau să fiu pictor, m-ar renega.
- Nu, as fi decapitat. - Uite bătul!
N-am mâncat prăjitura pe care au comandat-o.
De ce?
Nu eram sigur că am destui bani.
Dar asta e dulce.
Și tu?
Ce-i cu mine?
Trebuie să-ti doresti ceva.
Să scap de aici. Să fiu liberă.
M-as duce undeva unde să nu mă simt ca o orfană săracă,
unde toti ar fi îmbrăcati ca regi si regine.
Și n-as fi acolo ca să cânt la pian.
Sau ca să-i car geanta dnei Faulkner.
As fi salutată si apreciată.
Binevenită.
Du-te la baracă, Hodges!
Lt. Geoffrey Smit îmi e prieten.
Mama lui...
Mama lui mi-a scris.
Nu mai stie nimic despre el de săptămâni bune.
Nu mi-a răspuns nici mie la scrisori.
Mă tem că ar putea fi...
Trebuie să mă asigur că e teafăr.
N-are nicio legătură cu tine.
Trebuie să fie un prieten bun, domnule.
Cel mai bun.
Ar face acelasi lucru pentru mine.
Dacă suntem la jumătatea drumului,
durează la fel de mult si să mă întorc, si să continui.
Hodges, te rog!
Sincer să fiu, la cum arătati,
dacă nu vin cu dv.,
n-o să-l găsiti pe lt. Geoffrey Smit.
Să văd dacă pot să vă fac rost de medicamente.
Geoffrey, încerci să-mi iei nebunul, ticălosule?
Domnilor! Am o idee.
Știti care e problema cu legendele pe care le citeste Tolkien?
- Luminează-mă, Robbie! - Nu apar femei în ele.
Nu mă refer la fecioare palide, tremurânde, în turnuri.
Mă refer la femei voluptoase, pasionale.
- Stai jos! - Femei din sudul Europei.
Femei cu ulcioare mari de vin pe cap.
Nu poti să stai jos si să taci?
Precum chelnerita noastră.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Robbie, dacă pierd partida din cauza pălăvrăgelii tale...
O să pierzi din cauza mea.
Ce citesti acum?
Citesc despre tărâmul mortilor.
- De fapt, încerc. - Întelegi?
Și chiar e condus de o femeie uriasă.
Hel, o zeită imensă, nemiloasă.
Nu e suficient de pasional pentru tine?
E chelnerita noastră!
Hel?
Da, domină tărâmul mortilor. Helheimr.
E locul unde ajung războinicii
dacă nu mor cum trebuie.
- Adică? - Dacă mor în pace.
De boală sau bătrânete. Oricum altcumva decât în luptă.
Îmi place ideea asta.
Acum te încântă moartea în bătălie?
Nu în sensul propriu.
Pot muri cum decide soarta,
nu eu hotărăsc asta.
Dar e în puterea mea să hotărăsc cum voi trăi.
Cu curaj sau cu sfială.
Helheimr! E avertismentul, provocarea noastră.
Știu. Dar mai întâi trebuie să înveti să-l pronunti.
Hai, provoacă-mă! Dă-mi o sarcină.
- O să vă arăt cum să evitati Helheimr. - Te provoc...
- ... să taci 25 de minute. - Gura, Geoffrey!
Vorbesc serios.
Cere-o pe chelnerită în căsătorie.
- Christopher! - Ce?
Excelentă idee!
Robbie, să nu îndrăznesti!
E o adevărată aventură care sfidează Helheimrul.
Helheimr!
Doamnă, fecioara din lac, purtătoarea sperantelor mele!
Îmi faceti marea onoare
de a împărti un viitor infinit cu mine...
Ar trebui să înfiintăm un club.
- Ce? - O frătie.
Nu suntem deja un club al băutorilor de ceai?
Un club al băutorilor de ceai
pare ceva mai potrivit pentru mama mea vitregă.
Clubul Ceaiului.
Nu sună mai bine doar pentru că-l repeti tu.
Băietii din Birmingham.
Parcă am fi circari.
Băietii de la Barrow's Stores.
Barrovieni.
Clubul Ceaiului si Societatea Barroviană.
E prea lung.
C.C.S.B.
Nu sună a boală?
Nu-mi pasă cum se cheamă.
Contează doar să ne jurăm credintă.
Exact.
C.C.S.B. Asa rămâne. Și ce facem?
Schimbăm lumea!
Ce bine! Ceva simplu.
Prin artă, bufonule. Prin puterea artei.
Fratilor, vă alăturati camarazilor vostri
în încercarea de schimbare a lumii?
- Da. - Da.
Helheimr!
- Helheimr! - Helheimr!
Helheimr!
"Nu cred că e de noi"
"să ne tinem după lupi,"
"să ne batem între noi"
"ca niste pui crescuti lacomi de zeite..."
"... au venit ursitoarele"
"pentru a croi soarta micului rege,"
"au spus că va fi cel mai celebru războinic,"
"va fi socotit cel mai bun print."
"Au tors cu iuteală firul sortii,"
"au tulburat fortăretele din Brálund..."
Urmati-mă!
N-am pălărie.
- Poftim? - N-am pălărie.
Nu-i nimic.
Oricum arată ridicol.
Ce înseamnă?
E o aberatie.
E despre un bătrân care priveste o broască ghinionistă,
care nu poate ateriza usor, asa că o mănâncă un câine.
- Tu ai inventat asta? - Da.
Toată limba?
Structurile verbelor, vocabularul, tot.
Următoarea mea limbă va fi muzicală.
- "Usa pivnitei." - Usa pivnitei?
E cel mai muzical cuvânt care-mi vine în minte.
"Usa pivnitei." E ceva legat de sunet.
Rotunjirea gurii...
Usa pivnitei.
Dacă o spui la nesfârsit, începe să sune magic.
Usa pivnitei.
- E o prostie. - Da, dacă o spui asa.
Un cuvânt nu e frumos doar pentru cum sună.
Usa pivnitei.
E combinatia dintre sunet si înteles,
usa către pivnită,
un loc unde s-ar putea întâmpla ceva magic si misterios.
Scuză-mă, ai respins baza întregii mele limbi?
Limba ta n-are valoare
dacă nu tii cont de acest aspect important.
- Chiar asa? - Da.
Ascultă!
Mână.
- Ar putea fi un cuvânt frumos... - Este.
Dar are un înteles mai profund
datorită asocierii pe care o facem.
Atingere.
Vorbele nu sunt frumoase doar pentru că sună cumva.
Sunt frumoase datorită întelesului lor.
- Spune-mi o poveste. - Poftim?
Povestea Usii Pivnitei.
- Nu pot. - De ce?
Când cineva îmi cere să cânt la pian...
E cu totul altceva.
Spune-mi o poveste!
În orice limbă vrei.
- Nu fi absurdă! - Povestea Usii Pivnitei.
Nu, nu sunt maimută de circ.
Începe cu sosirea unei printese mândre si pedante.
- Ai dreptate în privinta asta. - Cere să fie distrată.
Printesa Usapivnitei se plictiseste.
S-a săturat de torturi si briose,
- ... de portelanuri scumpe... - Nu.
Tânjeste după o altă viată.
- Nu e un nume. - Ce?
E altceva.
Usapivnitei nu e numele unei printese, nu poate fi.
Usapivnitei
e un loc.
E un loc. Unul străvechi.
Și nu se ajunge acolo decât după o cătărare periculoasă.
Atârnă... nu...
Nu?
Nu e o cătărare...
Usă...
... cărare... drum. E un drum.
Un drum printr-o pădure deasă, întunecată.
Serios?
Și în mijlocul Usiipivnitei, care e un altar,
găsesti o priveliste extraordinară.
E o printesă mândră si pedantă?
E un loc venerat de toti cei ce-l cunosc.
E un loc sacru, iar în mijloc sunt...
Sunt?
Copaci.
Copaci?
Unul de un negru pur ca abanosul, altul alb ca un os.
Fiecare contine o otravă mortală în seva sa.
Dar au crescut laolaltă de-a lungul a mii de ani.
Se sprijină unul pe celălalt, de parcă s-ar bate sau...
Rădăcinile...
crengile celor doi copaci se răsucesc,
se cuprind reciproc,
devenind un singur trunchi noduros.
Sevele lor otrăvitoare s-au amestecat,
creând o potiune dătătoare de viată.
Apa din Usapivnitei.
Și ce efect are?
- Ce efect are? - Da. Ce efect are?
- Dacă o bei... - Da?
Dacă gusti apa din Usapivnitei,
îti dă puterea vederii.
Vederii dincolo de vedere.
Vezi în cele mai profunde si întunecate cotloane ale sufletului uman.
E o magie înfometată, puternică.
O magie mai mare decât oricare de până acum.
De ce ai făcut asta?
Am fost însufletită de spiritul din Usapivnitei.
E rândul tău!
Nu.
Ce s-ar putea întâmpla?
N-ar trebui să înveti?
Ba da. Multumesc.
- Par foarte interesanti. - Da.
Nu spun că tot ce spun ei
va fi ceva fascinant.
- O să fie în regulă. - Da.
Sper că m-am îmbrăcat cum se cuvine.
Ceai?
Despre ce vorbiti în mod normal?
Despre tot felul de lucruri interesante.
- Foarte interesante! - Interesante si fascinante...
... asta când nu încercăm să schimbăm lumea.
Când nu încercăm să schimbăm lumea,
cel mai mult ne concentrăm, dră Bratt...
Spune-mi Edit.
Pe admiterea la universitate.
Toti vreti să ajungeti la Oxford?
Eu si Tolkien.
Ceilalti vor la Cambridge.
- Trădători mizerabili! - Aveti emotii?
Robbie nu.
Nu cred în examinare. Eu scriu ce gândesc.
Dacă vor să mă noteze e treaba lor.
Ce abordare revolutionară!
Multumesc.
Mi-ar plăcea să vă aud cântând la pian, domnisoară...
Edit.
Cântă exceptional.
Și tu esti compozitor, nu, Christopher?
Da.
- A fost publicat. - Dumnezeule!
Ce compozitori admiri?
- Îmi plac romanticii. - Și mie.
Beetoven. Brahms. Wagner.
Îl apreciez pe Wagner. Nu stiu dacă-mi place.
Îl "apreciezi"?
Da. Ca intermediar al emotiilor.
Operele lui sunt...
Ador Aurul Rinului a lui Wagner.
- Lui Christopher i se par prea lungi. - Ba nu.
E de înteles.
N-ar trebui să dureze sase ore să spui povestea unui inel magic.
Gilson, nu stii despre ce vorbesti.
Sigur că operele pot fi considerate lungi si laborioase,
dar, pentru mine, muzica, indiferent de lungime,
trebuie neapărat să aibă suflet. Senzatia de îmbătare...
- Mă tem că trebuie să plecăm. - Deja?
Da, dna Faulkner îsi va face griji.
Tollers, dar mai e mult ceai.
Se apropie examenele, eu am de învătat.
Îmi pare rău. La revedere!
Mi-a făcut plăcere.
- La revedere! - La revedere, Edit!
Aduc hainele.
ti-e rusine cu mine?
Poftim?
Nu găsesc altă explicatie.
Nu stiu despre ce vorbesti.
Știi cum îmi duc zilele, John.
M-ai văzut. Sunt doamnă de companie.
Prizonieră.
Nu există societăti secrete literare pentru mine.
Nu am scăpare.
Cânt la pian pentru dna Faulkner.
Cânt melodii oribile, siropoase, la pian.
Stau cu ea si seara. Îi citesc. Cos cu ea.
O ascult.
Sunt pasionată de Wagner.
Vreau să vorbesc despre el. Să discut. Să dezbat.
Dar tu...
Adăpostiti-vă!
Fugiti, domnule!
Cred că suntem în sigurantă.
E în regulă.
Domnule, să rămânem aici.
Hai să rămânem aici!
Nu stii nimic mai vesel?
"Siluete în pâclă,"
"nu v-am mai văzut de mult"
"Mâini si chipuri palide, ochi muti"
"încoronate cu o ghirlandă lucrată de mâini moarte"
"Din amintiri ce nu pier"
"Una dintre voi e înaltă si subtire"
"Bună pentru iubit si bun camarad de luptă"
"Doar pata unui scandal mortal"
"Doar asta si anii ce-au trecut"
- E groaznică. - E superbă.
- Nu fi tâmpit! - Nu e gata.
E minunată!
Are ceva grecesc. Iubirea camarazilor.
E foarte sentimentală. Ar trebui să fii mândru.
Bun... Cine urmează? Tollers?
Nu, n-am nimic nou.
Serios?
Dacă Tolkien trădează frătia cu o pagină goală,
o să vă prezint eu ceva degenerat.
Nu e de bine!
Dumnezeule!
E o copie, din păcate.
Am nevoie de modele vii.
Slabe sanse, fireste!
Bănuiesc că ăsta nu e al tău.
Pretentiile aristocrate ale tatălui meu?
Evident, n-are puscă,
o casă uriasă si o liotă de cockeri.
Chiar n-ai scris nimic?
Nici măcar inspirat de dra Bratt?
Nu fi nesimtit, Wiseman. Eu si Edit suntem doar colocatari.
Deci inima ei n-a fost cucerită? Multumesc, Tolkien. E bine de stiut.
N-ai scris nimic?
Nu îmi stă mintea la scris. Nu mă pot concentra.
Știi ce cred că sugerează asta?
Constipatie?
Iubire. Împărtăsită sau nu.
Da. Multumesc.
Ce descriere profundă a conditiei umane, Chris!
Păcat că nu se regăseste si în muzica ta.
Sunt surprins că vrei să credem
o vorbă din ce spui.
Cum adică?
Ne-ai ascuns-o pe încântătoarea dră Bratt.
Cine stie ce altceva mai tăinuiesti.
Christopher!
O sotie, trei copii si o fermă în Argentina. Dacă tot întrebi.
As vrea să am viata secretă a lui Tolkien, nu, Geoff?
Putem să jucăm?
Nu spuneai că e plecat?
Era.
Este...
Geoffrey, dă-l încoace! Multumesc.
Unde să pun astea?
Grăbeste-te!
- Domnule. - Dle director!
Ce-i asta?
Ai spus dumneata că pot să invit câtiva prieteni.
Cât esti plecat.
Mătusa ta se simte mai bine.
M-am întors.
Am treabă. Trimite-i acasă!
Le-am promis băietilor că pot rămâne peste noapte.
Circumstantele s-au schimbat.
Și vor pleca acasă.
Helheimr.
Nu fi ridicol!
Helheimr.
Dacă nu acum, atunci când?
Domnule?
Prefer să nu îmi încalc oferta de ospitalitate.
Mi se pare nedemn de un gentleman.
ti se pare...
Iartă-mă. Cum ai spus?
Nedemn de un gentleman.
Tată, ar fi o nesimtire. Băietii au venit să învete.
Și să joace biliard.
Da, si să joace biliard.
Am muncit din greu. Și sunt prietenii mei.
Le-am făcut o promisiune si...
cu tot respectul, vreau să mă tin de ea.
Foarte bine.
Gilson! Esti un erou.
- Băieti, terminati! - Un erou!
Helheimr.
E un cuvânt în germana veche care nu poate fi tradus în engleză,
înseamnă un cadou oferit cu teamă, după o ceartă.
Drachenfutter.
Cuvânt cu cuvânt înseamnă "mâncare de dragon".
Tetralogia lui Richard Wagner CICLUL INELULUI - Inelul Nibelungilor
Acum sunt dragon?
Wagner a compus-o în patru acte.
Începe cu un inel,
unul magic, care poate stăpâni întreaga lume
si e făurit de un pitic.
De Alberich.
Am învătat un pic din mitologia germană.
Dar, pentru a controla puterile inelului, trebuie să renunti la iubire.
E un schimb inteligent, zic eu.
Asta pentru că esti un viking cu inima împietrită.
Două, vă rog. În galeria superioară.
- Galeriile sunt pline. - Poftim?
Galeriile sunt pline, îmi pare rău.
N-aveti niciun loc?
Asta înseamnă că e plin, domnule.
Există locuri în primul balcon.
Primul balcon.
Dar costă cinci silingi.
Și îi rugăm pe clienti
să se îmbrace cum se cuvine pentru acea zonă.
Haide!
Edit.
Vino cu mine!
- Scuze. - Nu-i nimic.
E umilitor.
Să numeri bănutii. E rusinos!
Nu voi trăi asa!
Și nici tu.
- Sunt doar bilete. Putem... - Nu e vorba de asta.
E vorba de pierderea celor dragi.
De îngrijirea lor.
Mama...
Era bolnavă.
Nu stiu ce avea.
Dar poate că, dacă mi-as fi permis să chem un doctor...
... atunci...
Iartă-mă! N-o să meargă.
Dar a fost o idee frumoasă.
Puteti începe!
Admitere la Oxford. Lucrarea 1.
E ora nouă, aveti trei ore la dispozitie.
Baftă!
Pot să-l mai dau o dată.
Îl mai dau o dată si îl iau.
Nu ajunge să-l iei. Ai nevoie de bursă.
Îmi fac griji, Ronald.
Sigur dl Gilson n-are nevoie de bursă.
Iar Geoffrey Smit...
N-are nicio legătură cu prietenii mei.
Ne încurajăm reciproc, ne motivăm.
Colocatara ta. Dra Bratt.
Nu, Edit n-are nicio legătură cu picarea examenului.
Ai fost văzut iesind noaptea din camera ei.
Vorbiserăm. Vorbim mult.
- Deci e adevărat. - Sigur că e adevărat.
- Nu... - Cu o noapte înainte de examen,
ai însotit-o la sala de concerte.
Nici asta n-are legătură?
Nici măcar nu e catolică, Ronald!
Mama ta a făcut un sacrificiu.
Știa că e pe moarte
si a lăsat în seama mea viitorul si educatia ta.
Am de gând să-i onorez dorinta.
A venit vremea să alegi
dacă îi vei călca pe urme sau nu.
Nu înteleg.
Te rog să nu mai ai de-a face cu dra Bratt.
E ridicol! Și nedrept.
- Cu toate astea... - Nu.
Nu pot. Și nu vreau.
- Sunt tutorele tău... - Da, dar nu întelegeti.
- Ba înteleg foarte bine. - Nu. Părinte!
O iubesc.
Vreau...
Ronald, vreau să te poti bucura de acelasi lux ca ceilalti băieti.
- Vreau... - Nu, sunteti invidios.
Nu vreti deloc asta. Sunteti invidios.
Nu sunteti sincer. Sunteti preot.
Nu stiti ce înseamnă iubirea. Cum ati putea?
- Ascultă... - Vreti să fiu singur.
Să trăiesc singur, ca dv., să n-am nimic.
Nu vreau să trăiesc asa.
Dacă după 21 de ani vei gândi la fel,
esti liber să faci ce vrei.
Dar, până atunci, ai o îndatorire de respectat.
Și o vei face, Ronald.
Asa să mă ajute Dumnezeu, o vei face.
Nu pot da gres iar.
Și stii ce se va întâmpla dacă nu intru la Oxford.
As putea deveni preot, dar nu cred că celibatul
e ceva ce si-ar dori vreunul dintre noi.
Edit?
Doar până la majorat.
Pentru numele lui Dumnezeu, lasă dramatismul!
Nu contează.
Nu spune asta! Sigur că contează.
Nu stiu de ce esti atât de afectat.
Lucrurile revin la normal. La realitate.
Nu renunt la viitorul cu tine. De asta...
Refuz să renunt.
Dar o vei face.
Mai curând decât crezi.
- Și eu. - Nu e adevărat.
Edit, te rog!
Mi-am permis să cred
că există finaluri fericite pentru oameni ca noi.
Dar nu există. Nu au cum să existe.
Însă tu vei avea un final fericit.
Sper să-ti placă la Oxford.
Nu. Edit.
Am nevoie de ajutorul tău.
Am nevoie de odihnă, Sam. Caută-l pe Geoffrey.
- Domnule, nu vă las aici. - Sam.
- Nu vă las aici. - Sam. E un ordin.
Găseste-l pe Geoffrey si spune-i să nu-si piardă speranta.
Spune-i că C.C.S.B., noi...
tine-l în viată!
Multumesc, Sam.
- E un dragon? - Da.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Mă întrebam dacă am mai spus...
Decorul piesei e inspirat de arhitectura colegiului Trinity.
OXFORD, ANGLIA
- Dar despre ce e vorba? - Ei bine...
- Tu esti poetul? - Nu, ăla e Geoffrey.
Voi, ăstia de la Oxford, trebuie să vă străduiti mai mult.
- Unde mergem? - Spune!
Unde să... Scuze!
Da...
Planul tău e să furăm un autobuz?
- Gilson, liniste! - Repede!
Cred că în acea partidă au jucat bărbatii de la Oxford
cu băietii de la Cambridge.
Arbitrul era orb.
Declar
al treilea consiliu de la Oxford al C.C.S.B.
ca fiind deschis!
Le urez bun-venit
domnitelor de la Eagle and Child,
invitate de onoare.
Fie ca toate întrunirile să aibă loc într-un autobuz abandonat.
"Abandonat" e mult spus.
Poate un pic.
Ce e C.C.S.?
C.C.S.B.
Nu cred că mă placi, dle Spărgător.
- Scuze, eram... - Îmi cer iertare în numele lui.
- Suferă după cineva. - Poftim?
Suferă după încântătoarea dră Bratt.
- Nu-l băga în seamă. - Cine e încântătoarea dră Bratt?
- Nimeni. - Serios, Tollers?
La cum zaci de câteva luni...
Nu e frumos să vorbesti despre altă doamnă când esti cu cineva.
Ai dreptate. Iertare, Myrtle.
Mă cheamă Beryl.
Vezi? Stă în bratele unei fete frumoase,
dar nu-si aminteste cum o cheamă.
Iartă-mă că problemele mele îti strică distractia.
Ai luat o decizie, Tolkien. Nu te-a obligat nimeni.
- Ce? - Edit sau Oxford.
Ai ales Oxfordul si iată-te!
Într-un autobuz rechizitionat, cu trei fete frumoase
si cei mai buni prieteni ai tăi. Distrează-te!
- Nu am fost obligat? - Da...
- Preotul, binefăcătorul tău. - Chris, întreceti măsura.
- Nu vorbi despre lucruri... - Multumesc, a fost minunat.
Ai renuntat la ea. Ai vrut Oxfordul mai mult.
- N-am avut de ales. - Asta te face mârsav?
Te face altceva? Ce-i cu tine?
Taci!
Ce naiba, Tollers?
Chris, îmi pare rău.
- Fir-ar să fie! - Esti bine?
Pentru un intelectual, ai un croseu de dreapta impresionant.
- Loveste-mă si tu, te rog. - Nu.
- Loveste-mă acum! Te rog, Chris! - Las-o baltă!
- Las-o baltă. - Te rog!
E în regulă.
A fost urât din partea mea. Îmi pare rău.
Trebuie să întelegi, Tolkien,
biet orfan nelegiuit,
că suntem fratii tăi. Orice ar fi.
Sigur că da.
Exact.
Nu e o simplă prietenie.
E o aliantă.
Una invincibilă.
Helheimr!
- Helheimr. - Tot Helheimr.
De fiecare dată pronuntă gresit.
- Vreau să beau ceva. - Unde sunt fetele?
Jos!
tine usa, George!
Te-au eliberat neatins.
O să discute mâine cu rectorul.
Și tu?
Gilson si Wiseman, porcii de la Cambridge,
au fost deja eliberati.
Eu n-am avut norocul lor.
Se pare că mâine ne vedem la rector.
- Moarte prin morală. - Îmi pare rău, Geoff.
- Nu e vina ta. - Ba da.
Dacă nu eram eu, acum erai în bratele adorabilei Mary.
Fii serios! Cum m-am arătat interesat,
a început să discute despre iubitul ei.
Eu mă descurcam, până să strice Wiseman tot.
Dra Edit Bratt
Rectorul chiar i-a scris mamei mele.
Credeti că mai am vreo sansă să ajung poet după asta?
O să înnebunească. Asta e.
Geoffrey si-a pierdut doar cariera. Tu ce ai pătit, Tolkien?
Am fost exmatriculat.
Glumesti?
Nu pot să te exmatriculeze pentru un picnic în autobuz.
Autobuzul e cea mai mică problemă.
N-am obtinut notele necesare.
După spusele rectorului, nu sunt pasionat de clasici
si am doar un interes trecător pentru vechii greci.
Asa că îmi retrag bursa.
Asta nu înseamnă că trebuie să te retragi.
Sigur că nu. Ce prost sunt!
Când se întoarce mama de la Monte Carlo,
o rog să mai completeze un cec.
Ce o să faci?
Primesc bursă până la sfârsitul trimestrului.
Apoi trebuie să-mi plătesc studiile.
Ceea ce e imposibil, asa că mă voi angaja.
Și ce vei face?
Mă întorc la Birmingham si o să lucrez într-o brutărie.
Sau o să fac pantofi pentru idioti bogati ca voi,
care vin si flutură portofelele.
Am nevoie de o pereche nouă de pantofi.
Serios vorbind,
ai fost mereu mai talentat decât noi.
Și, o să fiu sincer,
uneori te-am urât pentru asta.
Dar, dintre noi toti,
esti ultimul care ar trebui exmatriculat.
Mâine e ultimul nostru meci.
Ne vor lipsi victoriile cu voi.
Fii serios!
Wiseman, opreste-l!
- Bravo, Tolkien! - Multumesc.
Frumos meci, băieti!
- Frumoasă cursă! - Ai jucat bine, tolomacule.
N-ai fost chiar slab, Tollers.
Cât a fost scorul, Wiseman?
Bravo, băieti!
Bună, mamă!
- Ai jucat bine, Geoffrey. - Multumesc că ai venit.
- Luăm cina mai târziu? - Da. La sapte.
Va veni si tatăl tău.
Scuzati-mă, dnă Smit.
Putem sta putin de vorbă?
Ce e?
E vorba de Geoffrey si de problema cu rectorul.
A fost o cumplită neîntelegere.
Prefer să nu vorbesc despre asta.
Eu sunt de vină pentru tot ce s-a întâmplat
si vă asigur că sunt pedepsit serios.
Vă rog să nu-i îngreunati situatia lui Geoffrey.
E unul dintre cei mai harnici si mai buni oameni.
Munceste mult ca să vă mândriti cu el.
Și e extrem de talentat.
Știu că ar trebui să tac...
- A fost vina ta? - Da, si am fost exmatriculat.
Asa că nu vă mai temeti de influenta mea.
Și...
La ce talente te referi?
E poet.
Și-a publicat lucrările în reviste universitare.
M-ar omorî dacă ar afla că v-am spus. Dar e bun.
O zi bună!
Dle Tolkien?
- Pentru dv. - Multumesc.
Studentii n-au voie pe iarbă!
Știi cât e ceasul?
Tâmpit bătrân!
Wright, e unul de-ai tăi?
Nu cred.
Bătrân...
Dă-te de pe gazon!
Trăiască Earendel,
cel mai strălucitor dintre îngerii trimisi oamenilor.
Ronald, ridică-te!
Ridică-te! Eu sunt. Trezeste-te!
- M-am trezit. - Ai trezit toată universitatea.
Nu mă pot exmatricula de două ori, nu?
- Adună-te! - Pot?
Geoff, stai jos!
Ia o duscă! Ce whisky bun!
Nu vreau să beau. Adună-te, John!
Vrei să vii la o nuntă?
Ce?
- O nuntă frumoasă, englezească... - John...
- ... de vară. - Nu pricep nimic.
- Edit. - Felicitări!
Da, mi-a scris.
S-a logodit. Se mărită.
John, ce ghinion!
Îmi pare rău. Nu mă simt grozav.
- Nu-i nimic. - Iartă-mă, Geoff.
Nu-i nimic.
Sunt aici.
Scrimeri, salutati!
Cum te simti?
Fantastic.
Încântător.
Și ce idee minunată ai avut!
Să iubesti pe cineva
care, din cine stie ce motiv, nu-ti împărtăseste sentimentele
e dureros.
Dar, dacă îi asculti pe poeti,
poate că există o anume frumusete în acea iubire.
Arde. Cu putere.
Și nu e pângărită de realitate sau tocire.
E la fel de limpede si de intensă azi
ca în ziua în care a apărut.
Și există frumusete în asta,
cred.
Cel putin asta sper.
Alt vorbitor în dodii.
Cum ti se pare introducerea în gotică?
Nu e rea. Prefata e bine scrisă.
Limba în sine nu e foarte prezentă.
- Păcat! - Da.
- Astă-noapte, în curte... - Doamne! Ati văzut.
... am auzit o limbă pe care n-o cunosc.
Sigur, au auzit-o mai toti cei din Oxfordshire,
până pe dealurile Chiltern.
- Eram foarte beat. - Nu mă îndoiesc.
Erau niste prostii.
O limbă inventată de mine pentru spiridusi.
Mi s-a părut că aud ceva finlandeză.
Da. Am furat mult.
- Nu ai furat. - Nu.
Limbile nu fură.
- Da. - Ai fost influentat.
Nu v-am retinut numele. Eu sunt...
Tolkien. Ronald. Colegiul Exeter.
Scuzati-mă!
Un copil arată cu degetul si i se spune un cuvânt.
Copac.
Ulterior învată să diferentieze acel copac de ceilalti.
Îi află numele.
Se joacă sub copac. Dansează în jurul lui.
Stă sub crengile sale, pentru umbră si adăpost.
Se sărută sub el, doarme sub el,
se căsătoreste sub el.
Mărsăluieste pe lângă el în drum spre război,
schiopătează pe lângă el la întoarcere.
Se spune că un rege s-a ascuns în pomul ăsta.
Un spirit ar putea sălăslui în coaja sa.
Frunzele sale
sunt sculptate pe mormintele si monumentele proprietarilor.
Din lemnul său poate s-au construit galioanele
care i-au salvat strămosii de invazie.
Și toate astea,
lucrurile generale si amănuntele,
cele nationale si cele personale,
el stie toate astea, le simte,
le poate invoca, oricât de slab,
rostind un singur sunet.
Oak.
Un cuvânt saxon. Proto-germanic.
Înrudit cu scandinava veche. Eik.
O limbă nu e niciodată o prostie.
Limba are înteles.
Istorie. Straturi peste straturi.
Și un cuvânt fără înteles ce e?
Doar un sunet.
Altcineva mi-a mai spus asta.
Mult mai pe scurt, presupun.
Există un text sau două în gotica originală la bibliotecă.
Ar trebui să le citesti.
Nu pot să intru si să cer originalele.
Spune-le că te-a trimis profesorul Wright.
O INTRODUCERE ÎN LIMBA GOTICĂ de DR. JOSEPH WRIGHT
Nu i-ar fi păsat.
Nu asta e ideea. E cel mai mare filolog,
mai ales când e vorba de gotică.
Poate că a fost flatat.
Sigur că a fost flatat.
Nimeni n-a mai împrumutat cartea aia de 1 500 de ani.
Eu am luat-o săptămâna trecută.
- Cum ti s-a părut? - Vreau să-i las plăcerea lui Tollers.
N-o s-o termine. Nici nu stie cine a scris-o.
Vă rog, mai tăceti! Nu e amuzant.
Tolkien, bufonule!
Asta e sansa ta, nu pricepi?
Profesorul tău de gotică te încurajează să dezertezi.
- Cum adică? - Te atrage la cursul lui.
- Scuze. - Are dreptate.
Nu pot să mă transfer imediat la filologie.
De ce?
Pentru că nu am bursă.
Adică facultatea de filologie
nu dă burse?
Ba da, dacă esti genial la limbi străine.
Tâmpitule!
Dle profesor!
- Scuzati-mă, dle profesor Wright. - Da.
M-am gândit la simbolismul stejarului.
Copacul păzitor, vestitorul schimbării.
Fascinant! Studiezi arboricultura?
Nu. Studiez clasicii. Dar as vrea...
De asta v-am abordat, vreau să trec la cursul dv.
- Să studiez filologie. - La cursul meu?
Da. Sunt Ronald Tolkien.
Am stat la geamul dv. si am urlat obscenităti
într-o finlandeză mutilată.
Și asta e o recomandare?
Știu că e neobisnuit, dar adevărata mea pasiune,
la care am muncit toată viata...
Pot să fiu sincer?
Nici nu stii cât mi-as dori asta.
Am nevoie de bursă.
Am nevoie de bursă ca să studiez filologia cu dv.
Și as face orice
ca să demonstrez că sunt un candidat valoros.
- Orice? - Da.
Nu.
- Nu? - Nu.
Nu, pentru că dacă v-as lăsa să lucrati în liniste
n-as avea privilegiul de a învăta de la dv.,
si-atunci acest întreg interludiu,
sincer, înfricosător ar fi în zadar.
- Tolkien. - Da.
- De origine germană. - Asa cred.
Anglo-saxonă, poate.
- Exact. - Tollkühn.
Bănuiesc că nu e nevoie
să-ti traduc cuvântul ăsta.
Nesăbuit.
- Dle profesor Wright... - Cursul meu e plin.
Plin de studenti care traduc din engleza veche
cel putin la fel de rapid si de bine ca si tine,
iar ei au avut deja două trimestre în care să învete.
O zi bună!
Helheimr.
Dle profesor!
Din copilărie sunt fascinat de limbile străine.
Obsedat! Am inventat propria limbă.
Limbi complete. Priviti!
Am aici tot.
Din Breost-hord. Din inimă.
Comoara pieptului.
Și desenele?
Am creat povesti. Legende.
Doar ăsta e rolul limbii, nu?
Nu doar să dea nume lucrurilor.
E viata unei culturi, a unui popor.
- Da. Exact. - Exact.
Poti scrie o lucrare de 5 000 de cuvinte
despre influenta elementelor scandinave în Gawain?
Sigur că da. Când să fie gata?
Diseară.
Pământul de Mijloc.
"Cei doi frati îsi adunară războinicii"
"Le spuseră celor dragi"
"că trebuie să îndure vremuri de restriste,"
"că trebuie să folosească armele si să nu dea înapoi"
Felul în care urmezi ritmul poeziei,
sensibilitatea la ea.
Trebuie să recunosc,
n-am mai întâlnit asa ceva.
Niciodată.
"Byrtwold grăi..."
"Byrtwold grăi, scoase scutul..."
Război! Anglia e în război!
Germania invadează Belgia!
"Le spuse războinicilor cei mai îndrăzneti:"
"Curajul trebuie să fie mai măret"
"inima mai hotărâtă,"
"spiritele mai îndârjite, când forta ne părăseste."
"Aici zace stăpânul nostru, făcut bucăti"
"un om bun în tărână"
SĂ TE ÎMBRACI EXTRAVAGANT ÎN RĂZBOI... DE PROST-GUST... NEPATRIOTIC
REGELE ȘI tARA VOR SĂ VĂ ÎNROLAtI PÂNĂ LA SFÂRȘITUL RĂZBOIULUI
ADUNAtI-VĂ ÎN JURUL DRAPELULUI CĂUTĂM OAMENI CAPABILI
Dra Edit Bratt
FOLKESTONE, ANGLIA
Poftim, Chris!
Doamnelor si domnilor, Robert Gilson.
Gilson!
Nu mă inviti la dans?
Ai pierdut un pariu?
Am avut deja parte de trei priviri invidioase.
Probabil te-au confundat cu Kaiserul.
Suntem în război sau la petrecere?
- Excelentă mustată! - Multumesc.
- Trebuie să bei ceva. - Asa e.
- Cred că ne-am adunat toti, Tolkien. - Da.
tinem un toast?
Pentru toate viitoarele întâlniri ale C.C.S.B. Prin Europa.
Noroc, domnilor!
- Domnilor, îmi dati voie? - De ce nu?
Privirea înainte, Tolkien.
Păsărica!
Helheimr!
Am scris o piesă în care o chelnerită frantuzoaică
se îndrăgosteste de un erou englez.
Trebuie să te razi dacă vrei să fii chelnerita.
- Noroc! Mai încap. - Încă una?
Pun pariu că Wiseman se culcă primul.
- Accept. Scotch? - Câstig usor.
Baftă, Ronald!
Iau eu asta.
Încerc să amân plecarea.
- Ce face fratele tău? - Bine.
E deja în Franta.
Tu ce faci cu muzica?
Predau pian. În general fetitelor.
Nu e grozav.
Și esti logodită.
E foarte bun.
Foarte atent. Un om bun.
- Trebuie să spun ceva... - Ronald.
Am făcut cea mai mare greseală din viată
si n-a fost zi sau clipă...
M-am gândit mereu la tine.
Esti cel mai minunat spirit din câte am cunoscut.
Ai curaj, inteligentă, talent,
esti mândră,
înnebunitor si minunat de mândră,
esti sireată si radiantă,
esti plină de viată.
Meriti toată fericirea din lume.
Ba nu.
Nu meriti fericire, nu asta...
Vreau să spun că...
Meriti mult mai mult.
Meriti magie.
Ăsta e?
E Ascanius.
Parcă e ceva din povestile tale.
Da. "Compătimiti-i pe bietii cetăteni din regatul Ascanius."
De ce să-i compătimim?
Pentru istoria lor cumplită. Pentru rusinea lor.
Pentru regretele lor.
Ar trebui să se ierte.
Nu pot.
Regimentul Lancashire, pe Ascanius!
Ar trebui...
A fost foarte plăcut.
Cu bine, micuto!
Edit.
- Te iubesc! - Te iubesc!
- Te iubesc mult de tot. - Știu.
N-am putut să fac nimic în privinta asta.
Știu. Nici eu.
Trebuie să plec.
- Nu muri! - Bine.
Și întoarce-te la mine.
Rămâi în viată si întoarce-te la mine.
Domnule, i-am găsit. Ridicati-vă!
- Am găsit regimentul 19 Lancashire. - Geoff.
Trebuie să vă ridicati.
Hai să vă găsim prietenul. Suntem aproape.
Foc!
Urcati pe scară!
Fixati baionetele!
- Nu pot. - Hai, soldat!
Geoffrey!
- Pe aici, repede! - Haide, Lancashire!
Geoffrey!
Unde e Geoffrey Bache Smit? Lt. Geoffrey Bache Smit?
Bache Smit nu e aici, a plecat deja în luptă.
- Nu! - Ba da, îmi pare rău.
- Geoffrey! - Nu vă opriti pentru răniti.
Geoffrey!
- Domnule, ce faceti? Stati! - Nu mă urma.
Urcati pe scară!
Geoff!
Geoffrey!
Nu încetiniti!
Geoff!
Ronald!
Geoff!
Ronald!
Geoffrey!
Ronald!
Geoff!
Ce?
Ronald!
Geoff!
Ronald!
Geoff!
Geoffrey!
Gaz!
Pune-ti naibii masca!
Gaz!
Bună!
Nu încerca să te ridici.
Ai dormit multă vreme.
Te-ai îmbolnăvit de tifos, dar esti teafăr.
Esti acasă.
Am încercat să dau de el.
De cine?
De Geoffrey, eu...
L-am auzit...
Îl auzeam.
Geoffrey e mort.
- A murit cu săptămâni în urmă. - Poftim?
Nu.
Robert Gilson a fost împuscat.
A murit si el.
Robbie si Geoffrey.
Îmi pare rău.
Ron, îmi pare tare rău.
Dar tu esti teafăr. Esti acasă. Totul...
Totul va fi bine. Promit.
Îmi petrec fiecare după-amiază cu mame si văduve.
Ce le-as putea spune?
Fiii vostri au murit în războiul cel mare.
Ce le spui?
Cuvintele sunt de prisos. Cel putin cele moderne.
tin slujba.
Distanta aduce o oarecare liniste. Lucrurile străvechi.
Cât ai fost bolnav,
dra Bratt nu s-a desprins de lângă patul tău.
Nici măcar o dată.
Ai avut dreptate să vrei să fii cu ea.
Multumesc.
Asta a sosit pentru tine pe un traseu ocolitor.
Cred că a scris-o în ultimele lui zile de viată.
Dragul meu John Ronald,
e consolarea mea supremă că, dacă voi fi ucis în noaptea asta,
va mai rămâne un membru de seamă al C.C.S.B.
care să dea glas dorintei pe care am stabilit-o împreună.
Moartea unuia dintre membrii săi nu poate
duce la dizolvarea C.C.S.B.
Moartea ne poate face detestabili si neajutorati ca indivizi,
dar nu îi poate opri pe cei patru nemuritori!
Fii binecuvântat, dragul meu John Ronald,
fie ca tu să spui cuvintele pe care am încercat să le spun,
multă vreme după ce eu nu voi mai fi să le rostesc.
OXFORD, DUPĂ CÂtIVA ANI
- Bună seara, profesore Tolkien! - Bună seara, domnule!
Ce faci aici?
Am făcut o budincă cu dulceată, cu copiii.
Michael a vrut.
El si John au pus o tavă în fata biroului tău.
Sper că ai mâncat.
Îmi pare rău, eu...
Îmi pare rău.
Edit, a fost o zi grea. Nimic din ce scriu...
- Înainte scriai de plăcere. - Știu, e...
- Era o pasiune. - Știu, e... inutil.
As vrea să hotărăsti ce-ti doresti, Ronald,
sau s-o lasi baltă.
Dle Tolkien?
Dnă Smit.
Mă bucur să vă văd. Multumesc că ati venit.
Robert Gilson era fiul directorului de la King Edward's.
Asa e.
Mi-o amintesc pe mama lui vitregă.
Și Christopher Wiseman?
A supravietuit.
Desi îmi pare rău să spun că e...
Unii dintre cei care am supravietuit au altfel de cicatrice.
Sora mea a pierdut trei fii. Eu, doi.
Toti în aceeasi săptămână.
Îmi pare rău.
Aici stăteati.
Da.
E foarte plăcut.
Multumesc că m-ai adus aici.
Parcă vă văd aici.
Pe toti.
Îmi imaginez.
Trebuie să fi fost clipe foarte fericite.
Aici stătea Geoffrey.
Cu permisiunea dv.,
as vrea să public un volum cu poeziile sale.
Poeziile sale?
Cred că era foarte talentat.
As vrea ca lumea să-l cunoască.
As putea scrie eu prefata.
Nu stiu...
Înclin să vă refuz, dle Tolkien.
Era foarte talentat. Mi se pare important.
Îmi plăcea poezia.
Uneori mă întrebam dacă de la mine a mostenit Geoffrey...
Îmi pare rău, nu stiu la ce ar ajuta.
Ar ajuta foarte mult.
Credeti-mă.
Nu l-am cunoscut pe Geoffrey atât de mult pe cât mi-as fi dorit.
Era fericit?
Spune-mi!
A cunoscut iubirea?
Eram orfan când am ajuns la King Edward's.
De la început, de dinainte să fim prieteni,
Geoffrey era blând.
Bun.
Dintre toti oamenii pe care i-am cunoscut,
el era...
El era omul care reprezenta cel mai bine
ce înseamnă să iubesti.
Și să fii iubit. De asta...
De asta cred că e foarte important.
Iertati-mă, dar ati întrebat la ce ar ajuta,
poetii, scriitorii...
la ce ar ajuta arta noastră.
Nu cred că e nimic mai necesar.
Mai ales în asemenea momente. Mai ales acum.
O prefată ar fi minunată.
Multumesc.
Mai stii cum mama ne punea să sărutăm copacii?
- Și să-i ascultăm cum vorbesc. - Ce magie neagră era si asta?
Hai, sălbaticilor! Haide!
- Cine vrea să vorbească cu copacii? - Asteptati-mă!
- Ce zici? - Cum te cheamă?
Nu suntem înfricosători. Nu vă temeti.
Copii, vreau să mă ajutati. Puteti face ceva pentru mine?
- E ca o temă? - Nu, dacă îmi iese ca lumea.
- Vreau să ascultati o poveste. - Ce poveste?
- E bună? - Sper că da.
- E lungă? - Foarte lungă.
Ai început-o?
Da, cred...
Da, în mintea mea. Am început-o.
Despre ce e vorba?
Despre călătorii. Și aventuri.
Magie, desigur.
O comoară.
Și iubire.
E vorba despre multe lucruri. E greu de spus.
E despre căutări, într-o anumită măsură.
Și călătoriile pe care le facem pentru a arăta ce putem.
Despre curaj.
Despre camaraderie.
E despre camaraderie.
Prietenie.
- Oameni micuti, ca tine. - Eu nu sunt mic!
Nu. Mici ca statură. Nu ca spirit.
E vorba si despre vrăjitori.
- Vrăjitori? - Da.
Și munti, dragoni, călătorii...
Christopher, dacă-ti rupi gâtul cu ăia,
eu nu te duc la spital.
Într-o gaură din pământ
locuia
Hobbit.
"HOBBITUL" A FOST PUBLICAT ÎN 1937 ȘI L-A LANSAT PE TOLKIEN
DREPT UNUL DINTRE CEI MAI APRECIAtI SCRIITORI DE FANTASY DIN LUME.
ROBERT QUILTER GILSON ȘI GEOFFREY BACHE SMIt
AU MURIT ÎN 1916, ÎN BĂTĂLIA DE PE SOMME.
MAMA LUI GEOFFREY A PUBLICAT POEZIILE SALE ÎN COLECtIA "RECOLTA PRIMĂVERII",
CU O PREFAtĂ DE TOLKIEN.
CHRISTOPHER WISEMAN A COMPUS FOARTE PUtIN DUPĂ RĂZBOI.
A TRĂIT PÂNĂ ÎN 1987.
DEȘI PRIETENIA LOR N-A MAI PUTUT FI ACEEAȘI
JOHN RONALD ȘI-A BOTEZAT AL TREILEA COPIL "CHRISTOPHER".
JOHN RONALD REUEL TOLKIEN A MURIT ÎN 1973,
LA DOI ANI DUPĂ EDIt.
AU RĂMAS ÎN URMA LOR PATRU COPII.
PE PIATRA FUNERARĂ COMUNĂ SUNT SCRISE NUME DE ELFI
DIN POVESTEA LUI TOLKIEN
DESPRE UN MURITOR CARE S-A ÎNDRĂGOSTIT
DE O PRINtESĂ ELFĂ.
Traducere si adaptare Robert Ciubotaru
Subtitrare extrasă de pe DVD de către Raduk74 @ www.subs.ro